A hulladékkezelés nem személyes ügy, ezt jelzik a borsos bírságok is
Engedély nélküli fahulladék-szállításért, a szennyvízkezelés, valamint a szelektív h...
A Székely Hírmondó terjesztését szeptember 1-jétől új csapat vette kézbe. Tudjuk, az utóbbi időben akadtak gondok a lapkézbesítés terén, remélhetőleg ezeket mielőbb orvosolni tudjuk, ezen dolgozunk. Addig is annak érdekében, hogy a jövőben zökkenőmentesen tudjuk eljuttatni postaládájába kedvenc napilapját, kérjük, legkésőbb az adott hónap utolsó napjáig rendelje meg a Székely Hírmondót a következő hónapra.
További jó hírrel is tudunk szolgálni: szeptember 12-től újra megnyitjuk sepsiszentgyörgyi ügyfélszolgálatunkat a Csíki u. 7. sz. alatt, ahol hétköznap 8 és 16 óra között állunk rendelkezésükre: apróhirdetést adhatnak fel, lapokat, folyóiratokat rendelhetnek meg, de minden téren igyekszünk a segítségükre lenni. A kézdivásárhelyi ügyfélszolgálat változatlanul a Függetlenség u. 1. sz. alatt működik ugyancsak 8 és 16 óra között.
Amennyiben a Székely Hírmondót többször is késve vagy netán egyáltalán nem kapja kézbe, kérjük, hívja bizalommal a 0728.048.136-os telefonszámot.
A Prima Press Kft. terjesztési osztálya nevében:
Balogh Kinga
„A leendő múzeum a maga valóságában, a jó és rossz oldalával mutatná be a kommunizmust, nyilván kicsit hangsúlyosabban a magyar közösség szempontjából” – részletezte Antal Árpád. A kommunizmus múzeumának a legideálisabb helyszíne a szakszervezetek művelődési háza lenne, de annak még mindig tisztázatlan a jogi helyzete, az állam, illetve az államvagyont kezelő pénzügyminisztérium gyakorlatilag nem is tud arról (nem szerepel ilyen néven, ilyen címen, illetve a telekkönyvi nyilvántartásában hasonló ingatlan), hogy a szentgyörgyivel együtt országszerte tizenkét hasonló ingatlan vár arra, rendeződjön a sorsa. Az önkormányzat addig nem tehet semmit, hiába zavaró mindenki számára a lepusztult épület és az ott tanyázó kétes személyek hangoskodása, bandázása.
Ha a következő két hónapban mégis születne valamilyen megoldás a tárgyalások nyomán, akkor ott lesz, ha mégsem, akkor a dohánygyár 50-es években épített szárnyában kapna helyet a múzeum, amelyben még kis lakások is kialakíthatók lennének, ezeket akár ki is bérelhetnék a kommunista életérzést megtapasztalni vágyók. Itt minden annak a korszaknak a napi realitását tükrözné: retrobútorok és -szőnyegek, -függönyök között az akkori fekete-fehér tévében menő műsort nézhetnék a bérlők, és az áramszünetek sem hiányoznának – idézte a nem is olyan régi, de már történelmi időket Antal. <